Uusia tuulia opiskelusyksyyn
![merin3 merin3](files/9051/370/merin3.jpg)
Opiskelupäivät kuluvat pääsääntöisesti Taysissa sairaalan toimintaan tutustuen.
Välillä olemme osastoilla haastattelemassa ja tutkimassa potilaita, välillä
ajanvarausvastaanotoilla hoitohenkilökunnan työtä seuraamassa. Kirurgian
jaksolla pääsemme myös seuraamaan erilaisia leikkauksia sekä avustamaan niissä.
Etukäteen minua jännitti eniten juuri
leikkaussalityöskentely, sillä siellä pitää olla erityisen tarkkana hygienian
suhteen. Leikkaussalivaatteet puetaan huolellisesti tietyllä tavalla siten,
että pysytään steriilinä. Pohdin, että jos hypotuntemukset yllättävät pitkän
toimenpiteen aikana, uskallanko sanoa tästä ja lähteä kesken kaiken pois. Näin
ei onneksi ole käynyt, sillä Libre on auttanut ennakoimaan verensokerin
suuntauksia. Lisäksi salien henkilökunta on ollut hyvin ystävällistä ja
opastanut kokematonta kandia.
Lättyjä ja kliseistä kirugiaa
Minusta leikkaussaleissa on ollut todella mielenkiintoista, vaikka alkuun mietin,
mahdanko innostua aiheesta. On ollut opettavaista päästä katsomaan, miltä
ihmiskehon sisällä näyttää. Kirurgit pystyvät tekemään taidokkaasti vaikeita
leikkauksia, ja tämän syksyn kokemusten ansiosta arvostan heidän ammattitaitoaan
yhä enemmän.
Jos alkuvuodesta ennakkoluuloni psykiatrisia potilaita kohtaan kaatuivat ryminällä, niin samoin ovat muuttuneet kliseiset mielikuvani kirurgeista. Pelkäsin ja kuvittelin lähes kaikkien kirurgien olevan epäkohteliaita tiuskijoita, jotka todennäköisesti suhtautuisivat nuivasti kandeihin. Tähän mennessä valtaosa kohtaamistani kirurgeista on ollut oikein leppoisia, asiallisia ja opetusmyönteisiä. Jälleen havahduin siihen, kuinka vääriä ja värittyneitä omat ennakkokäsitykset usein ovat, niitä kannattaa ravistella!
Yliopistosairaalan lisäksi meillä on ollut hajautettua opetusta kaupungin sairaalassa Hatanpäällä sekä Seinäjoen keskussairaalassa, jossa olemme syksyn aikana yhteensä neljä viikkoa. Tuolloin asuimme sairaalan lähellä pienissä yksiöissä opiskelukavereiden kanssa. Vaikka reissaaminen onkin välillä kuluttavaa, on minusta opettavaista nähdä erikokoisia terveydenhuollon toimipisteitä. Koska asuimme kaikki opiskelijat samassa kerrostalossa, järjestimme välillä iltaisin yhteistä tekemistä, kuten esimerkiksi lättykestit.
![merin2 merin2](files/9050/merin2.jpg)
Sensorilla sokerit kuriin?
Libre-sensorista olen tykännyt paljon, koska siitä näkee, mihin suuntaan
verensokeri on menossa. Verensokeriseuranta on vaivattomampaa
sormenpäämittauksiin verrattuna.
Ensimmäisinä päivinä mötti käsivarren sivussa
tuntui oudolta. Nukuin varoen ja pelkäsin, että sensori lähtee pienestäkin
liikkeestä irti.
Totuin Libreen kuitenkin nopeasti. Silti sekään ei ole tuonut oikotietä
onneen: verensokerini heittelevät edelleen miten sattuu. Toisena päivänä
verensokerikäyrä ampaisee lounaan jälkeen taivaisiin, seuraavana samoilla
lähtöarvoilla, lounaan hiilareilla ja insuliinimäärällä saatan hypoilla tunnin
päästä. Tämä epäloogisuus rasittaa, harmittaa ja väsyttää arjessa.
Onko muilla
samanlaisia kokemuksia tai vinkkejä sokerien tasoittamiseen?
![Merin1 Merin1](files/9049/textsize/Merin1.jpg)
Palaa otsikoihin | 0 Kommenttia | Kommentoi