Toivoa paranemisesta?
![tutkimuspaprut tutkimuspaprut](files/4288/tutkimuspaprut.jpg)
Lukukauden ensimmäisessä jaksossa perehdyimme lääketieteelliseen tietoon ja
tutkimukseen. Aihe oli itselleni käytännössä täysin vieras, sillä en ollut tutustunut
tieteellisiin alkuperäisartikkeleihin tai tutkimuksen tekoon juuri lainkaan.
Vaikkei aihe ollut kovin käytännönläheistä, ymmärrän nyt, miksi lääkäri
tarvitsee tutkimustietoa potilastyössä. Samalla tajusin paremmin sen, miksi
diabeteksen parannuskeinon löytäminen on niin vaikeaa.
Tieteellisen tutkimuksen teko on hidasta. Jotta jokin uusi lääke tai hoitomuoto
saataisiin laajempaan käyttöön, vaaditaan vuosien, jopa vuosikymmenien työ.
Siihen kuuluu lupien hakemista, tilasto-ohjelmien pyörittelyä, testauksia
solumalleilla, eläinkokeilla ja erikokoisilla potilasryhmillä. Joskus vastaan
tulee umpikuja, eikä toivottua lopputulosta synny. Vaikka ykköstyypin
diabetesta tutkitaan maailmalla ja erityisesti Suomessa paljon, todellinen
läpimurto lienee vielä unelmaa.
Lääkärin tutkintoon kuuluvat itsenäisesti suoritettavat syventävät opinnot, joiden avulla on tarkoitus osallistua tutkimuksen tekoon käytännössä. Ei liene vaikea arvata, että haluaisin tehdä ne jossakin diabetesta tutkivassa ryhmässä. Diabetes liittyy moneen erikoisalaan, kuten lastentauteihin, epidemiologiaan, sisätauteihin ja yleislääketieteeseen, enkä vielä tiedä, mistä sopiva tutkimusprojekti löytyisi. Syventävät opinnot saattavat parhaimmillaan innostaa tutkimaan aihetta lisää ja jälleen muuttaa tämänhetkistä näkökantaani - ehkä toivoa paranemisesta on sittenkin?
![2008Rooma 2008Rooma](files/4289/2008Rooma.jpg)
Palaa otsikoihin | 0 Kommenttia | Kommentoi